Et hurtigt julekort lavet ved at stryge hjerter på karton med vlisofix.
Et smalt guldbånd zigzagget på og enderne bundet i en sløjfe.
Klar til at blive skrevet og sendt.
Broderimaskinen har igen været på arbejde.
Min store niece skal på efterskole efter sommerferien.
Så kan et fleecetæppe, der både kan bruges som sengetæppe og til at putte sig i måske bruges.
Tæppet er et købt fleecetæppe, som der er broderet på.
På midten et monogram, nogle blomster støet over tæppet og 15 mariehøns, som kravler rundt.
(den dårlige billedkvalitet beklages)
Nøglebånd lavet efter samme princip som armbånd af cykelslange. Den anvendte slange havde lille diameter, så derfor blev de enkelte led klippet på skrå af slangen. Et eksempel på, at ideen/fremgangsmåden må revideres for at passe til det forhåndenværende materiale.
Nøglebåndet er lavet som ide til specialklassen forud for deres deltagelse i landsprojektet arrangeret af Danmarks Håndarbejdslærerforening m. fl. Projektets titel er “Håndværk i nye dimensioner, Knuder og Knaster”. Læs mere om projektet her.
Oplægget til eleverne var, at de skulle lave noget til en nøgle, hvor materialet skulle være en cykelslange. Herunder ses resultatet. Selve nøglen skal de så lave i sløjdundervisningen.
Som det ses af billedet, blev opgaven løst på forskellig måde.
Endnu et tørklæde i viklebatik.
Som vist nævnt ved en tidligere lejlighed, går jeg meget ind for at vikle og farve to gange.
Det kan ofte være svært at overbevise elever om, at det giver et godt resultat. De bliver ømme over deres første farvning og synes det resultat er fint nok – altså: Det kan ikke blive bedre.
For at illustrere for dem hvad jeg ville opnå med to viklinger og farvninger, blev dette tørklæde farvet anden gang sammen med en førstegangselevfarvning. De farvede T-shirts.
Det lykkedes at overbevise de fleste, så de viklede og farvede deres T-shirts anden gang den flg. håndarbejdstime.
Resultatet efter første farvning af tørklædet ses herunder. Der blev bundet tilfældigt og nok ikke så stramt som der burde. I hvert fald blev der ikke ret mange hvide felter.
Anden gang blev der igen bundet vilkårligt. Tørklædet blev ligesom tilfældigt “smidt” på bordet og så viklet på kryds og tværs. De synlige steder modtog rød farve. Og de afdækkede beholdt den gule farve.
De få steder på det færdige tørklæde, der er hvide, er de steder, der har været dækket af vikling begge gange. Da der ikke rigtig var nogle hvide steder af betydning efter første farvning, er der heller ikke rent røde steder på det færdige tørklæde.
Tørklædet måler 200 cm x 43 cm.
Jeansstoffet har jeg haft liggende i nogle år og at der skulle sys en nederdel har også længe været hensigten. Den rette ide manglede dog.
Som det så ofte sker, dumper ideer ned afstedkommet af noget man har set et eller andet sted. Da jeg også i forvejen havde den lange lynlås liggende, var løsningen der. Lynlåsen er både et dekorativt element og samtidig den, der gør det muligt at få nederdelen på.
Den delbare lynlås midt for havde også den symæssig fordel at nederdelen var bredt fladt ud ved isyningen af linningen og oplægningen forneden.
Nederdelen er konstrueret som nederdel i fire baner ud fra personlige mål.
For at sætte kontrast til den lilla lynlås, skulle der være lynlåse i lommerne. Gul og orange, som komplementærfarver til lilla.
Dette krævede, at de to farver blev videreført. Derfor blev lommerne bagpå dekoreret i samme farver. Broderet på broderimaskinen.
Tak til Birgit for jeansstoffet.
Min mand kom i dag forbi en forretning, som solgte ud af deres udstillingsginer. Købte en til mig. “Hun” er lidt undermåler i underetagen.
Sækkestole/sækkepuder, som er et bestillingsarbejde til min nevø og niece.
Udgangspunktet var marokkopuden, altså en cylinderform.
Der skulle gerne være plads til en kammerat i stolen også, så derfor blev bunden oval i stedet for en cirkel. I praksis tegnet som en cirkel med et rektangel indsat.
Toppen klippet mod fold og bunden med en lynlås isat.
Detalje af bunden med lynlåslukningen i betrækket. Glideren på lynlåsen kan skubbes helt ind under stoffet.
Indeni er en inderpude efter samme mønster, hvor lukningen blot er syet sammen med små kastesting. Stoffet er møbelstof til yderbetrækket og lagenlærred til inderpuden. Puderne er fyldt med krøyerkugler.
På siden af puden er påsyet en lomme med klap.
Min store niece var på besøg og blev sat til at overlocke inderstykkerne. Tak for hjælpen.
En leg med applikationsteknikker.
Puden er lavet som et oplæg til applikation med 5. kl. Applikation behøver ikke altid være den tætte zigzag.
Allerførst laves en tegning af den ønskede dekoration på puden. Tegningen skal være i rigtig størrelse og være helt færdigtegnet.
Et stykke rivevlies er herefter heftet på bagsiden.
Blomster og blade er alle fastholdt med vlisofix inden symaskinen klarede applikationen. Denne er udført på forskellig vis. Se herunder, hvor pudestykkets for- og bagside er vist under hinanden. Applikation med vlisofix medfører, at motiverne bliver spejlvendte. (Dette er især en nyttig viden hvis man vil applikere bogstaver.) På bagsidebilledet herunder er billedet spejlvendt for at gøre det mere overskueligt.
Bogstaverne henviser til teknikforklaring:
A: Blomsterstilke. Et stykke savsnor er oversyet med zigzag med forskellige grønne sytråd. Klippet i passende længder og syet på med transparent tråd og sømmen til usynlig oplægning. Dette for at stilken ikke skal virke for flad.
B: Satinsøm. Tæt zig-zag.
C: Frit ført broderi på maskinen. Flere rækker ligesøm hvor nogle ligger indenfor figurens kant og andre ligger udenfor figurkanten.
D: Frit ført broderi på maskinen. Stoffet er hele tiden ført rundt i små cirkelbevægelser. I kombination med syhastigheden giver det nogle uregelmæssige sting.
E: To rækker zigzag efter hinanden.
F: Overlocksøm. Syet på alm. symaskine. En omgang.
Insektet er udført som frit maskinbroderi.
Pudestykket er monteret med stofstrimler, der danner den hvide ramme. Hjemme i min sofa hører den sammen med puder med tryk.
Hækling har aldrig været min store passion.
Alligevel kastede jeg mig ud i denne hæklede sommertrøje og det er da vist blevet nogenlunde.
Garnet er Allino fra BC Garn og modellen er fra et trøjetillæg til Hendes verden sidste forår. Så længe har den godt nok ikke været undervejs.
Knappen er et stykke kokos jeg har savet til i en uregelmæssig form for at give et modspil til det grove garn og mønstret. Knappens højde er ca 3½ cm.
Så må tiden vise hvor meget den vil blive brugt.
Et lukketøj til grov strik.
Pladen har jeg savet ud af en rest thuja. Yderformet var givet af stykket. Hullet er savet ud ved at bore små huller i hjørnerne indvendigt og derefter montere savklingen i savstellet gennem et af hullerne og så ellers save.
Og så stod den ellers på pudsning og efterpolering.
Den sorte pind, der holder pladen på plads (og som er lukningen af trøjen), kan jeg desværre ikke tage æren af. Træsorten kan jeg heller ikke huske.