Denne model var i et huetillæg til ugebladet Hendes Verden i starten af efteråret. Mønstret så spændende ud, så det måtte lige afprøves.
![](https://at-skabe-er-at-leve.dk/wp-content/Lilla-spiralhue.jpg)
Mønsteropbygningen giver modellen noget elasticitet.
Denne model var i et huetillæg til ugebladet Hendes Verden i starten af efteråret. Mønstret så spændende ud, så det måtte lige afprøves.
Mønsteropbygningen giver modellen noget elasticitet.
Så har er været afholdt et intensivt kurveflettekursus i weekenden. Start fredag kl. 19 og slut søndag kl. 16.
Jeg kom hjem med disse kurve
Den lille kurv til venstre var opgaven fredag aften. Kurven i midten blev lavet lørdag. Det tog så hele dagen og noget af aftenen. Kurven til højre var søndagens arbejde.
Kurven til venstre er flettet i diagonalflet, den midterste har rund bund og stager af sjener og den højre er flettet på træbund.
Jeg lærte nye teknikker. I kurven i midten lærte jeg at tage hanken ud i løbet af siden. Samt at lave en spiralfletning.
På kurven til højre var der kantteknikker, jeg ikke tidligere havde arbejdet med. En rullekant i bunden samt en dobbelt gretchenkant øverst. Til den skal man holde tungen lige i munden. Det var klart en fordel, jeg havde valgt forskellige farver peddigrør, så det tydeligere fremgik hvad der hørte til den inderste kant og hvad der hørte til den yderste.
Min medkursister var meget flittige og produktive. Jeg har fået lov at låne billeder at deres produkter.
Et startforløb til 4. kl.
Målet med forløbet var at lære eleverne at binde råbåndsknob. Derudover ville vi arbejde med læringsmakker, idet der flere gange i processen blev behov for at hjælpe hinanden. Lige holde med, vejlede m.h.t. råbåndsknobet m.m.
Bunden består af to stykker bølgepap, som ligger vinkelret. Herved bliver bundet stabil, når den ikke er større. Der er brugt avispapir til siderne. Avissiden er foldet fem gange.
Mens vi arbejdede i håndværk og designtimerne talte vi med eleverne om materialer, her genbrug af avis og bølgepap. At noget, der ser værdiløst ud, kan blive til noget af værdi. Eleverne var glade for deres produkt.
Forløbet kan anbefales.
Processen i billeder uden ledsagende tekst herunder:
Atter har jeg været på kursus i Den faglige forening Håndværk & Design. Denne gang et todages kursus i pileflet. For mange år siden prøvede jeg pileflet og mindedes, at det var ret hårdt for hænder og fingre. Det gik dog ret godt.
Første opgave var en stor kurv med hank. Den indeholdt alle de elementære trin så som rund krydsbund, krydsfletning, øgning af pil, opstagning, kimning, sideflet – her enkelt fransk sideflet – kantafslutning samt påsætning af hank.
Her er flettearbejdet bundet sammen i toppen. Samtidig er et tungt lod bundet i, så det netop står på bunden og holder arbejdet på plads på bordet og samtidig er snoren strammet så meget, at det tvinger stagerne udad, hvilket er med til at give kurvens form. Flettearbejdet står på en drejeplade. Det letter flettearbejdet rundt om kurven betragteligt. Og skåner bordet når kurvearbejdet ikke drejes direkte på bordet.
Da alt fletteriet var færdigt kom turen til hanken.
Og indrømmet. Jeg var også lige forbi det stadie, som jeg tit oplever mine elever i den daglige undervisning også er, når de har lavet et godt produkt, som måske ikke er helt færdigt. Frygten for at det indtil videre gode resultat bliver ødelagt af at arbejde videre.
Der kom hank på. Det var ud fra den betragtning, at kurven sikkert ender på gulvet med strikketøj i og så er det lettere at flytte den ved at tage i en hank i stedet for at bøje sig for at samle den op fra gulvet.
Ud over den store kurv, som har en diameter for oven på ca. 40 cm, blev det til en løgkurv, kræmmerhusformen og en lille kurv med en diameter på 19 cm. Den er flettet efter samme princip som den store. Der var ikke tid til en hank.
Det var en god oplevelse at arbejde med pil igen. Og det tiltaler mig også, at det er et materiale, der kan dyrkes lige udenfor døren. Ingen ressourcekrævende transport. Til gengæld bliver jeg nok ikke den store pilefletter, da materialet skal lægges i blød en god uges tid inden der kan flettes med det, og det harmonerer ikke så godt med min tit og ofte spontane tilgang til hvad jeg laver. Det er også iblødlægningen, der gør det svært at bruge pil i skolen i de ugentlige håndværk og designtimer. På en hel temadag kan det bedre lade sig gøre.
Jeg tror stadig det bliver rattan, som jeg fletter kurve i. Tager lige på kursus i det i den kommende weekend og der er stadig enkelte ledige pladser på kurset.
En trøje til lillepigen i str. 4 år. Den er strikket i dobbelt bomuldsgarn, hvor den ene tråd hele tiden er hvid. Den anden tråd har haft skiftende farver fra restekurven. Farveskiftene er ikke planlagte i forvejen.
Trøjen er strikket oppefra og ned.
En trøje i forskellige farver indbød til at knapperne også skulle være forskellige farver.
En kollega har været sygemeldt og skulle have en “god bedring” hilsen. Mens jeg stod i undervisningen af valgholdet og deres påbegyndelse af emnet “Bøj og sammenføj”, fik jeg idéen til at give en dåseøl i en køler. Det kan det vel godt kaldes, når stoffet er vatteret.
Formen er en cylinder, som jo består af et rektangel med to ens cirkler i hver ende.
Det blev til denne proces:
Måske finishen godt kunne have været lidt bedre. Jeg tror funktionen er i orden.
Nu er det ikke fordi jeg akut står og mangler en brødkurv. Derimod er det oplæg til en elevopgave på valgholdet, hvor det er teknikken bag at få et lige og et buet stykke syet sammen så det passer.
Emnet bliver “Bøj og sammenføj”. Så brødkurven er blot et ud af flere eksempler på en buet og en lige søm, der skal passe sammen.
Da eksemplet er en brødkurv, og det også lidt var en hyggeprojekt at lave, broderede jeg tekst på. Et udsnit ses herunder.
Alle synlige sømme er dækket med skråbånd. Eegentlig ville det have været pænere med sort, men det var ikke lige på lager. I stedet rød, da der også er rød i stoffet. Det ser ikke helt så skingert ud i virkeligheden.
Sådan blev den færdige kurv. Bundens diameter er knap 18 cm og siden er foldet ned, så den er dobbelt. Giver lidt stabilitet.
Stoffet er en rest møbelstof.
Spændende hvilket produkt eleverne vælger at lave under overskriften “Bøj og sammenføj”.
Min søde svigerdatter spurgte, om jeg kunne sy et hjælpemiddel til genoptræning af et ben på en hund efter dens operation. Det skulle være et omslag hvori der kunne lægges lidt tungt. Fx tre 20-ere. Jeg fik en detaljeret tegning og en forklaring. Det blev til denne løsning.
Det ser således ud, når det er foldet ud
Til en uge med omlagt skema på skolen.
Den fælles overskrift for hele ugen var “grænser”. I mit værksted, med elever 4.-6. kl., blev begrebet defineret som grænser , landegrænser, man af forskellige årsager kan være nødsaget til at krydse, af nød. Min kollega lavede en historie om krigen i Irak og flygtninge derfra. Det blev til en familie, hvor lillebrorens bamse blev væk undervejs i flugten. Da familien var nået frem til asylcentret, fik pigen, ca. 10 år, mulighed for at lave en ny bamse og denne skal være til lillebror som erstatning for den bortkomne.
Bansen indeholder inderst et stykke skumgummi, beviklet med fiberfyld og til sidst snøret og for at få bamseformen frem. Derefter karteflor, nålefiltning og til sidst vådfiltning. Nålefiltningen sikrer, at detaljer som øjne m.m. bliver siddende. Vådfiltningen fjerner alle prikkerne efter nålefiltningen.
En detaljeret billedbeskrivelse af hele processen:
Eleverne tog godt imod opgaven og fik filtet nogle søde, sjove, herlige bamser.
De er midlertidigt flyttet ind på skolens bibliotek, hvor de sidder på øverste hylde.
Jeg har været på en meget inspirerende kursus i teknikken “Sunprint”. En teknik, der i korthed går ud på at påføre flydende farve, afdække med genstande og dernæst belyse det hele, hvorved det færdige trykte stof fremkommer. Resultaterne fra kurset og mere om teknikken i et senere indlæg.
På kurset brugte vi halogenlamper, som afgiver meget varme, i forbindelse med processen. Det er varmen, som er vigtig. Jeg tænkte, at måske varmen i drivhuset på en god solskinsdag kunne klare det samme. Som tænkt så gjort. Det forberedte stof blev lagt ud i drivhuset, i solskinsvejr, omkring kl. 15 og hentet ind igen næste eftermiddag. Og det var vel at mærke en solskinsdag midt i september, der var tale om. Målte ikke lige temperaturen i drivhuset. (Det blanke på billederne er afdækningsplastic, der skinner igennem)
Det så lovende ud, så det var spændende at få græsstråene fjernet.
Resultatet er blevet så fint og helt som jeg havde håbet. Så det kan sagtens lade sig gøre at lave sunprint, miljøvenligt, uden at bruge strøm til lamper.
Et par bud på armbånd lavet med knytteteknikken. Begge armbånd er monteret på små klikspænder.
Her er knyttet tre flade stykker, som efterfølgende er flettede inden den sidste del af klikspændet monteres. En arbejdsvejledning i billeder:
Et andet bud på et knyttet armbånd er breddeknytning, hvor arbejdstrådene hele tiden skifter.
Den er der også en vejledning til: Breddeknyttet armbånd
Det er stadig sommer, så en kjole i let poplin kan vel godt være et bud på sommerdress.
Kjolen er syet efter mit grundmønster. Indsnit foran samlet ved taljen, bådformet halsudskæring og nakkelinjen sænket lidt. Ærmer afkortet til et meget kort ærme. Lukning med lynlås i siden. Underdelen er et rektangel lagt i wienerlæg. Denne løsning blev valgt, fordi der lige var stof nok til det kunne lade sig gøre. Stoffet er en rest købt hos Stof&Stil engang i vinters.
Så må vi bede om nogle solskinsdage?