Boldene er filtede.
Dernæst broderet med bagsting med inspiration i vikingetidens ornamentmønstre.
At strikke sokker er som at vende tilbage til noget kendt. Jeg har efterhånden strikket så mange, at de nærmest strikker sig selv. Engang skulle jeg strikke et par færdige til min søn, som han skulle have med på spejderlejr næste dag, og samtidig var jeg i gang med en spændende bog. Den måtte læses færdig. Det lod sig fint kombinere.
Mine sokker er oftest i striber. Så er det lettere at tælle omgange. Her er det i stedet garnets indfarvning, der har givet mønstret. Garnet er strømpegarn købt i Kvickly. Det holder formen fint efter maskinvask på uldprogrammet.
Strømpestrikningens detaljer, nævnt på tegningen, beskrives nærmere her
Til min lille nevø strikkede jeg denne trøje i julegave. Str. 6 – 12 mdr. Modellen fandt jeg på nettet. Der var den med rullekant nederst og i håndleddene. Det kom til at se forkert ud, så i stedet blev strikket en lille ribbort.
Garnet er fra lageret og er vistnok noget strømpegarn. Banderolen var blevet væk.
For at pifte det lidt op strikkede jeg kanterne i en anden farve samt en mønsterbort på trøjen.
Ryggen af trøjen.
Som det ses, er figurerne ikke så velafrettede, at de går den samme vej allesammen. Også vi mennesker har hvert vores særpræg og personlighed.
Der blev også lige tid til at strikke et par sokker til ham. Str. små. Der er slået 28 masker op til skaftet.
Tåen er fodformet. Det ses ikke så tydeligt på billedet.
Armbåndet er en tillægsjulegave til min store niece. (beklager billedkvaliteten)
Materialerne er mokkasinsnor og glasperler.
Arbejdsprocessen som armbånd med procelænsperler. Her er lukningen lavet som en knytning. Det er den gennemgående snor, den som perlerne trækkes på, der lægges dobbelt og hvorover der knyttes.
Billedet herunder viser hvordan armbåndet ser ud når knyttearbejdet er færdigt og inden enderne klippes af:
Omslag til en kinabog.
Stoffet er rester fra juletræstæppet.
Kort billedsyvejledning kan ses her.
Den beskrevne monteringsmåde bruger jeg også i håndarbejdsundervisningen. Her har emnet tit været brugt i forbindelse med at lære symaskinen at kende. Så har et krav været, at stoffet skulle dekoreres med forskellige maskinsømme. Det anvendte stof har været bomuldslærret, som har været afstivet med vliseline inden dekoratinen påbegyndtes.
Jeg fik en bestilling på at sy et juletræstæppe til kontorgangen på min skole.
Opgaven var åben, så jeg valgte hessian med en kant af blankt stof.
Det er et stykke prøvegardin med en latinsk tekst indvævet. Første bogstav i sætningen er flot skrift, der leder tankerne hen på munkenes afskrift af Bibelen. Der var lidt usikkerhed om hvad der egentlig stod i teksten, så derfor klippede jeg strimlerne til kanten lodret i stoffet. Så ville de fleste sætninger blive klippet over.
Se procesbeskrivelse af juletræstæppet her.
Så blev det 1. december og Mors julekalender, min, kom atter frem. Hver dag hænges et hjerte op og den 24. er der fyldt.
Hjerterne hænger på bjælken mellem stuen og køkkenet.
Det er efterhåndes mange år siden jeg syede hjerterne og hjerternes rækkefølge og ophængning bliver forskellig fra år til år.
Sådan kan det tage sig ud når julen er nær:
Hjerterne er syet som patchwork over pap. Syet i hånden. Der er to ens sider. Først tegnes et kvadrat og på to nabosider tegnes en halvcirkel men centrum midt på kvadratsiden. Klippes fra hinanden og beklædes med stof. Sammensys. Billedet herunder givet er indtryk af processen:
Måske andre kan bruge ideen.
Kræmmerhusene er dekoreret v. h. a. nålefilt.
Kræmmerhuse er jo cirkeludsnit.
4. klasse er begyndt at lave tilsvarende kræmmerhuse til at pynte i deres klasse i december. De skal selvfølgelig selv tegne cirklen samt bestemme cirkeludsnittets størrelse. Der skal måske være plads til mange godter i deres kræmmerhus.
Kurven måler ca. 13 x 13 cm i bunden og er ca. 13 cm høj.
Kurven er flettet i mit foretrukne flettemateriale, peddigrør og flade sjener. Materialet stammer fra bambuspalmer. Den helt store fordel ved materialet er den korte udblødningstid. 5 – 10 min. Det passer godt til den måde hvorpå jeg fletter kurve. Det er sjældent planlagt lang tid i forvejen.
Den viste kurv er flettet som inspiration til en undervisningslørdag i Tekstilværkstedet. Her havde eleverne 6 lektioner til rådighed og nåede hver at flette en tilsvarende lille kurv:
Ikke alle elever nåede at flette bundflet. Den sidste kurv blev også færdiggjort. (Fotografen pustede os i nakken.)
Se billeder med kort beskrivelse: kurveflet-proces
For detaljeret flettevejledning henvises til bogen Kurveflet af Else Marie Pedersen.
Jeg synes elevernes kurve er et godt eksempel på, at en ret lukket opgave har mange forskellige løsninger. Det lukkede i opgaven var længden på flettesjenerne – 50 cm og 12 stk sjener. Også bundens mål var fastlagt: 13×13 cm. Derefter kunne eleverne dykke ned i de fremlagte materialer. Kurvenes udseende var ikke fastlagt på forhånd, men næste række besluttedes mens en række blev flettet. Også kurvens højde blev individuel.
Første gang elever arbejder med et nyt materiale og nye teknikker, har de brug for underviserens erfaring for at få en god oplevelse af processen samt et godt færdigt resultat. Indenfor disse rammer kan eleverne så boltre sig. Lade sig inspirere af oplægget samt de andre elevers arbejder.
Netop hjemvendt fra et kursus i Ben og Horn. For mit vedkommende blev det udelukkende til hornarbejder.
Udgangspunktet for alle arbejder er horn fra forskellige kvæg.
Startede med at få føling med materialet ved at lave skeen. Et passende stykke horn blev savet ud. Så blev det varmet op og presset i skeformen. Det overskydende materiale saves væk og dernæst slibes og pudses indtil sidste punkt er poleringen. Skeen er savet ud i hornets længderetning.
Armbåndet er lavet ved at tage et horn og save af på tværs. Dernæst slibe, pudse og polere.
Det lille kædevedhæng er frasavningen fra armbåndet.
Brochepladen (skal lige have købt en brochenål, der paser) er fra samme stykke som skeen. Sad oprindeligt parallelt med skaftet.
Nåede at begynde på flere projekter. De skal færdiggøres (slibes og monteres) inden de kommer her.
Kurset var arrangeret af sløjdlærerforeningen.
For et par uger siden var jeg på kursus i Danmarks Håndarbejdslærerforening (Ribe region).
Emnet var “Symaskine ABC – udnyt din symaskine kreativt.”
Flere projekter blev påbegyndt og her i den forgangne efterårsferie blev de færdige:
Stofstrimler af ciffon er brugt til at lave et helt nyt stykke stof. Fremgangsmåden er den samme som beskrevet i bogen: Maskinbroderede tasker af Jenny Rolfe.
Efter frit broderi til at holde sammen på overfladen, er der påsyet forskellige snore. Disse er lavet af garn, der er oversyet med en zig-zag. Dette er også beskrevet i ovennævnte bog.
Derefter blev stykket skåret til et kvadrat 21×21 cm. Den anden side af tasken er et stykke genbrug. Et brokadelignende stykke, der blev syet sammen med et andet rødt stykke. Tasken er syet, så den har form som et tetraede (også kendt som bischmarkbolsjeform).
Til venstre den færdige pung. Ved siden af stykket inden sammensyning. Stoffet er 3 mm tyk filt. Det er dekoreret med forskellige af symasninens broderimønstre syet i baner ved siden af hinanden. Som det ses kræver det i høj grad, at tungen holdes lige i munden – og ikke noget med at trække eller skubbe lidt til stoffet, hvis et symmetrisk mønster skal lykkes.
Lukningen er et lille stykke velcro.
Pungen måler ca. 12×8 cm og er ca. 2,5 cm tyk.
Tasken erhverves når lommen er broderet. Denne er sat på med velcro.
Her er broderiet lavet med et rundsynigsapparat. Ved hjælp af dette fastholdes stoffet i et centrumpunkt. Så vælges det ønskede broderiprogram og så kører det bare. Måske man skulle overveje om et sådant apparat skal på ønskesedlen?
Så er jeg klar til efterårets rusk. Jakken er syet efter en Ingelisemodel (sept. 2009).
Modellen er med flagermusærmer, som er klippet i et med for/bag. Jeg løb her ind i et problem, idet stofbredden, som var den samme som angivet i syvejledningen, ikke var bred nok. Derfor måtte jeg klippe ærmerne så lange som de kunne blive og dernæst klippe en lille manchet og sy på for at få den ønskede ærmelængde.
Modellen er meget vid i det. Også efter den er blevet syet lidt ind.
Men varm under en vindjakke, det er den. Er afprøvet i rusk-blæst.